![](https://www.jpsmedia.se/wp-content/uploads/2019/10/A-History-o-Violence-678x381.jpg)
Klicka på bilden, för att se hela bilden
– Min nästa film kommer att innehålla massor av våld och exploderande kroppar, sa David Cronenberg på en presskonferens i Cannes för två år sedan. Då tävlade han med det mörka, återhållsamma dramat “Spider”.
Han höll sitt löfte. I år är Cronenberg tillbaka i Cannes med filmen “A History of Violence” som visas inom tävlan. Filmens titel mer än antyder våld – och titeln säger allt. Dock är Cronenberg noga med att understryka att pressen inte får avslöja mer än vad de första femton minuterna handlar om för att inte förstöra överraskningarna för publiken.
Viggo Mortensen spelar Tom Stall, en trevlig man som jobbar på ett kafé i en liten stad där han bor med fru och två barn. En dag dyker det upp två psykopater på kaféet och de har för avsikt at döda personalen. Stall lyckas avväpna galningarna – och dödar dem. Detta gör Tom Stall till en hjälte och han hyllas i media. Några dagar senare anländer ytterligare två män till kaféet och misstar Stall för någon annan.
Mer än så här vill David Cronenberg inte att vi skriver – men vad som följer är en historia med väldigt mycket grovt våld, knäckta ben, blod, inälvor och närbilder på öppna sår.
– Även om “A History of Violence” är inspelad i Toronto, är det en mycket amerikansk berättelse, säger David Cronenberg. Det handlar om den typiska vilda västernmyten. Men alla länder har sin egen våldsamma historia, filmen skulle kunna utspela sig i vilket land som helst.
Cronenberg har gjort en del filmer med actionscener som involverar slagsmål och skjutvapen tidigare, men den nya filmen känns mer som en regelrätt actionfilm när Viggo Mortensen tar kål på folk. Actionscenerna är fler och välkoreograferade.
– Action är inte ett nytt, outforskat omraade för mig, säger Cronenberg, men den här filmen innehåller en del nya grejor, filmens ton är ny.
Reaktionerna under och efter pressvisningen var blandade. När eftertexterna började rulla hördes både applådåskor och burop, men framför allt noterade man att delar av publiken skrek av skratt, i synnerhet under de mest våldsamma scenerna.
– Jag är inte förvånad över att folk skrattade, kommenterar David Cronenberg. Det finns ett slags svart humor i vissa scener, och jag tycker att det är fullt möjligt att vara rolig och alvarlig samtidigt. Dessutom är det ju så, att de allra flesta gillar otäcka, ondskefulla saker som underhållning, det är en paradox. En annan möjlig orsak till skratten, var att det var en försvarsmekanism hos publiken, en reaktion mot chockerande scener.
Förutom våld, innehåller “A History of Violence” en hel del naket och sex, och i en scen kombineras våld med sex.
– Sex och våld har alltid fungerat bra tillsammans, skrattar David Cronenberg. Det är som bacon och ägg! Och det finns alltid ett litet drag av våld i sexualitet, och det finns ett drag av sex i våld. Sex och våld blir alltid bra på film, det är alltid dramatiskt med sex och våld. Och när jag gör sådana här filmer avslöjar jag nya detaljer om mig själv…
David Cronenberg må göra mörka, våldsamma, omskakande filmer, men i verkligheten är han en trevlig, synnerligen rolig man – en riktig spelevink som skämtar mest hela tiden. Han hävdar även att han är en lat regissör som inte berättar för skådespelarna vad de ska göra.
“A History of Violence” bygger på en tecknad serie av Vince Locke och John Wagner; den sistnämnde är en av männen som skapade den satiriska actionserien om Judge Dredd, men filmens manusförfattare Josh Olson ändrade relativt mycket och gav personerna mer karaktär. David Cronenberg blev inblandad i projektet ganska sent, och blev inkopplad tack vare den entusiastiske Olson.
– Det första manusutkastet var en enda röra, säger Cronenberg, men jag beslutade mig för att göra filmen och tänka efter senare, och göra filmen så bra som möjligt.
“A History o Violence” är ett mörkt drama som innehåller actionscener, snarare än en actionfilm. Så, vad är det egentligen David Cronenberg vill med sin film?
– Jag vill diskutera våldets natur och dess följder, hur människor och familjer påverkas av våldsamma händelser.
Skriven 2005-05-18