![](https://www.jpsmedia.se/wp-content/uploads/2024/06/Sommartider-678x381.jpg)
Klicka på bilden, för att se hela bilden
FAKTA
Regi: Per Simonsson
Skådespelare: Valdemar Wahlbeck, Phoenix Parnevik, Lancelot Hedman Graaf, Xawier Kulas, Ville Löfgren
Premiär: 2024-07-17
Betyg: 4
Sommartider – tjohej! Årets stora feelgood film är här, och den är svensk. Sug på den. Det är inte ofta det händer. Medan många biopics i allmänhet, och svenska biopics i synnerhet, är nertyngda av sin egen Viktighet, ett uttalat “Det här är en Viktig film om en Viktig Person vars Wikipedia-sida måste filmatiseras”, så är Sommartider en sprallig, lekfull saga … som är som en söt och lätt och luftig marängsviss … som inte bryr sig speciellt mycket om sanningen. Vilket sägs redan i förtexterna.
Filmens USP är självklart ett somrigt soundtrack och somrigt vackra bilder av Halmstad och Harplinge… Till och med bussen till Stockholm går längs kusten! Jag sa ju att det här var en orealistisk saga! Och det verkar aldrig vara vinter på västkusten, det är bara sol och bad och (Tylö)sand.
Hur fungerar rulltrappor?
Vän av ordning kommer att bli förvirrad av att ingen av skådespelarna ser ut som någon i bandet Gyllene Tider – speciellt inte huvudpersonen Per Gessle. Man måste hela tiden påminna sig om vem den där killen är när man ser honom i bild… Det är inte bara utseendet, verklighetens Per är mycket smartare och mer driven … och han var redan som tonåring vän med stockholmaren Niklas Strömstedts som visade lantiskompisen från Harplinge hur rulltrappor i Stockholm fungerade (och mycket annat). Man har väl missat öppet mål i och med att Niklas Strömstedt hade kunnat få spela sin berömda pappa – igen!
Hur träffade Per sin Roxettepartner?
Den enda i filmen som är någorlunda lik verklighetens förebild till utseende och röst är skådespelerskan som spelar Marie Fredriksson. Hennes roll här är att uttala sig med förnumstiga och sagoaktiga (eller klyschiga) repliker om Kärleken som Per redan hittat, sin älskade Åsa. Egentligen träffades Åsa och Per mycket senare, när Gyllene Tider hade paus och Per körde ett soloprojekt. Och att låta Marie sjunga i ett band som leds av en person som inte finns, som introducerar Per och Marie för varandra, det är väl snudd på helgerån när det gäller Roxettes historia?! Ett av världens bästa och mest framgångsrika band någonsin.
Från uppgång, till uppgång…
Publiken älskar i alla fall filmen – och ger den toppbetyg. Det är musiken som får upp helhetsintrycket.
Och även om inte fakta stämmer, stämmer känslan. Fem unga kompisar som följer sin dröm och lyckas, en saga från uppgång till uppgång … och medan andra biopics om musik försöker vara “sex, drugs and rock’n’roll” så handlar Sommartider om bästa vänner, stadiga flickvänner, non smoking generation och fluffig pop med småstadskänsla. Marängsvissen är redo att sväva vid det här laget.
Hur går man vidare?
Men det blir lite mörker i alla fall. I slutet tar man upp en verklig och verkligt tragisk händelse,
dödsolyckan i Kristianopel valborgsmässoafton 1981 då tre personer klämdes ihjäl vid insläppet till folkparken. Är det de unga popkillarnas fel? Och hur kan man gå vidare efter en sådan monumental tragedi?
Det går, och filmen slutar med sol, bad och sand. Igen.
Det är lönsamt att vara snäll
Innan filmen dyker Per Gessle upp i en reklamtrailer för biopasset – man kan se fyra filmer för halva priset. Sommartider och tre till. Eller så kan du se Sommartider och sedan se om Sommartider tre gånger till för halva priset och ta med polarna och sjunga med. Sommartider hej hej, vi går och fiskar och dansar lika bra som sjömän till ljudet av Buddy Holly. Och så får vi se om Per hittar flickan i en Cole Porter sång. Om Sommartider har någon sensmoral … så är det att det lönar sig att vara snäll småstadskille. Gyllene Tider kan fortfarande turnera, medan deras rivaler från 1980-talet är borta.