![](https://www.jpsmedia.se/wp-content/uploads/2024/07/South-Ocean-Festival-2024-678x381.jpg)
Klicka på bilden, för att se hela bilden
Los Angeles-bandet The Midnight intog fredagsscenen på South Ocean Festival och gav publiken en kväll att minnas. Deras unika sound, en fusion av synthwave och rock, fyllde luften med nostalgiska toner som påminde om 80-talets storheter.
Trummisen som bandets hjärtslag
Clay, bandets nyaste tillskott på trummor, visade direkt varför han förtjänar sin plats. Med en driven spelstil och ett tungt groove à la Dennis Chambers, flätade han ihop bandets sound på ett sätt som bara en erfaren musiker kan. Hans intensitet driver låtarna i perfekt balans utan att för den skull ta över från de andra.
Bred repertoar med nostalgiska inslag
The Midnight är inga duvungar när det gäller att blanda influenser och leverera en bred repertoar. Deras framträdande innehöll element som för tankarna till både synteran och glamrockens storhetstid och inte minst flirtas det med storheter som Van Halen. Det är tydligt att de har en djup respekt för sina föregångare, men de gör musiken till sin egen.
Saxofonens triumf
En av kvällens mest minnesvärda ögonblick var när Justin Klunk tog över med sitt saxofonsolo. Att våga ha med en saxofon i en tid där det instrumentet ofta försummas är ett tecken på bandets mod och förmåga. Detta visade sig särskilt under låten Days of Thunder, där saxofonen bröt av på ett grymt sätt och höjde hela framträdandet.
I vissa arrangemang möttes också ett spetsigt gitarrsolo och Lelia Broussard använde sin tunga bas som förföriska vinrankor mot en solvarm södervägg.
Broussard visade sin mångsidighet under hela kvällen, och hennes sång påminde ibland om Kate Bushs toner, vilket gav en extra dimension till framträdandet.
Bandets flirt med 80-talets synthtrummor och TV-tema musik, särskilt i låten Vampires, gjorde att man nästan kunde ta på det förgångna. Andades man in de melodiösa dofterna var kvällen fylld med klaviaturmagi, vilket gav en extra skön dimension till deras sound och påminde om det drömska soundtracket från filmen Drive. (Filmen rekommenderas i all väder.)
The Midnight visade på South Ocean Festival att de inte bara tål att lyssnas på, utan att de också har förmågan att utvecklas och överraska. Med deras mod att inkludera saxofon, deras ödmjuka sångare och deras mix av influenser, bevisade de att de är här för att stanna. Deras framträdande var en hyllning till 80-talet med en modern twist som verkligen slog an hos publiken.
Att bandets ödmjukhet tål att upprepas, både inför sitt eget framträdande och inför sin publik, gick inte obemärkt förbi. Låt oss hoppas att de behåller den egenskapen.
Dessutom var det extra fint att se hur de kliver ur turnébussen för att se sista låten av kollegorna i Phoenix från publikplats.
Väl mött!
Fler setlistor från South Ocean Festival finns här