![](https://www.jpsmedia.se/wp-content/uploads/2024/07/Twisters-678x381.jpg)
Klicka på bilden, för att se hela bilden
FAKTA
Regi: Lee Isaac Chung
Skådespelare: Daisy Edgar-Jones, Glen Powell, Anthony Ramos, Kiernan Shipka, David Corenswet, Sascha Lane
Premiär: 2024-07-11
Betyg: 2
Twisters, regisserad av Lee Isaac Chung, är en modern uppföljare till 90-talsfilmen om tornadojägare (Twister). Med en ensemble som mest liknar representanter för Apples reklamfilmer, har den inte ens potential att bli en spännande äventyrsfilm.
Twisters följer en grupp ungdomar som ger sig ut på en vild jakt efter tornados, i ett försök att tämja dessa naturkrafter och samla vetenskapliga data. Det är ett koncept som på papper kan verka lovande, men i praktiken faller det platt. Istället för att använda erfarna forskare och riktiga resurser, väljer filmen att sätta ungdomar i centrum av detta farliga uppdrag, vilket känns både orealistiskt och rent av gäspande dumt. Visst finns det verkliga tornadojägare och forskare, men dessa brukar ha en förmåga att ha ett intakt konsekvenstänk i skarpa situationer. De unga huvudpersonernas oförmåga att matcha den professionalism och expertis som riktiga forskare besitter gör att filmen känns mer som en dålig ungdomsfantasi än en seriös katastroffilm.
Men en total katastrof är den inte. Glen Powell och Daisy Edgar-Jones gör sitt bästa med det material de har, och deras kemi är en av få ljuspunkter i filmen. Anthony Ramos och Brandon Perea bidrar med charm och energi, men inte ens deras talanger kan dölja de stora bristerna i manuset.
Visuellt sett levererar Twisters några imponerande specialeffekter. Tornadoscenerna är spektakulära och fångar verkligen kraften och faran med dessa naturfenomen. Men dessa ögonblick räcker inte för att kompensera för den svaga handlingen och de bristande karaktärsutvecklingarna.
Trots imponerande specialeffekter kan filmen inte övervinna sin orealistiska och tramsiga premiss. Den misslyckas med att göra rättvisa åt klimatutmaningarna och lämnar publiken med en känsla av att ha slösat bort sin tid på en ungdomsfantasi istället för en trovärdig katastroffilm med vind i håret.